Obstaja naslednja teorija.
V neskončnosti vesolja in časa, se bo vse enkrat zgodilo.
Vsi dogodki so neizogibni, vključno s tistimi nemogočimi.
To je tudi najboljša razlaga za mojo zgodbo.
Mnoge zgodbe se začnejo v baru, zato se bo tudi ta.
Ne zato, ker sem bil jaz tam, ker nisem bil.
Temveč zato, ker je to hudičevo dober uvod za zelo posebnega tipa.
Legende vseh velikih kultur imajo določene like,
katerih namen je izpolnjevati želje, razen tiste ameriške.
Arabci imajo duhove, Irci vile, Kitajci zmaje in opice,
Evropejci vile in škrate. In koga imamo mi?
Božička?
Božiček nosi darila. On ne izpolnjuje želja.
Hudič, on izpolnjuje želje.
Nevarnost ameriške kulture je in ne izpolnjuje želja.
On sklepa posle. - Vdam se. Koga imamo?
Nikogar. To je moja teza.
Naša kultura je posebna, ker nima take mitologije.
Nimaš prav, prijatelj. - Prosim?
Obstaja nek tip v Ameriki, ki izpolnjuje želje.
Vendar samo eno željo.
Kdo je to? - E. Ž. Grant.
To je njegovo običajno ime. Ima še mnogo drugih.
Tip ne obstaja. Lažje je najti duha.
Zakaj nismo nikoli slišali za tega E. Ž. Granta?
Za E. Ž. Granta niste slišali,
ker je Amerika precej mlajša od Irske in Arabije.
Ni ga spoznalo veliko ljudi. - Naj uganem... vi ste ga.
Spoznal sem ga na meddržavni cesti I-60.
Slučajno. Tak je, on poišče vas, ne vi njega.
On se vam zgodi, ne veste kdo je niti kaj dela,
dokler tega ne naredi.
V glavnem se igra z ljudmi.
Včasih, če ste mu všeč, ne bo uporabil zvijač.
Govori se, da je njegov oče prišel z Irci kot palček.
Palčki so znani lovci za krili.
Ta palček je napumpal članico Čejenov,
Čejenom vzamejo zemljo in ostane jim
nesmrtni nomadski mešanec s čarobno močjo.
Cesta I-60, pravite?
Kako ta E. Ž. Grant zgleda?
Rdeč metuljček. Kadi pipo v obliki opice.
Raje napiši svojo tezo brez omenjanja Granta.
Ne bi bil srečen, če bi ljudje vedeli zanj.
Velja. - Lahko noč.
Quincey, poslušaj, cesta I-60 ne obstaja.
Obstajajo I-65, 64, 66 in 69. Toda I-60 ni.
Kaj je to potem, prvoaprilska šala?
Tip z metuljčkom in opičjo pipo izpoljnjuje želje? Seveda!
Ne, hudiča. To potrebujem pred 12. uro.
Ja, kritično je. Samo...
Dobro. Pokliči Wesa.
Hudiča!
Zlomljena čeljust. - Oprostite, nisem vas videl.
Ste v redu?
- Za božjo voljo!
Človek!
Moje kolo! - Poslušajte, žal mi je.
Plačal bom... Hudiča!
Moja obleka! Drek!
Sestanek imam ob 11. uri. Kakšna katastrofa!
Telefon je moje življenje!
Hudiča! - Pravijo, da se vse zgodi z razlogom.
Jaz sem verjetno potreboval novo kolo.
Jaz pa nisem potreboval tega dreka v življenju!
Ravno danes od vseh dni!
Hudiča, ko se tole vsaj ne bi zgodilo!
Je to vaša želja? Da se tole ne bi zgodilo?
Prekleto, ja! - Izpolnjeno, g. Baker.
Kako poznate moje ime?
To potrebujemo pred 12. uro. Ja, kritično je.
Pokliči Wesa, naj ti faksira naslovnico in pošlje...
Govori glasneje. Ne slišim te.
Pravim, da...
Nekateri ljudje ne vedo kaj naj si zaželijo.
Kar zadeva mene v tej zgodbi, se je vse začelo v torek.
Bil je 18. september, moj rojstni dan.
Točneje, moj 22. rojstni dan.
Jaz sem Neal Oliver, ta kaos pa je moje stanovanje v St. Louisu,
kjer sem bil takrat na www.velikaodlocitev.com.
Naj oblečem kravato za kosilo?
JA
Hudiča.
Vse najboljše, Neal. - Hvala, draga.
Nisi jezen, ker nocoj ne bom ostala?
Ne. Ni fora preskočiti test iz psihologije zaradi koncerta.
Ne! Moraš počakati do kosila. Družinska pravila.
Toda lahko odpreš tole. Prestregla sem tvojo pošto.
Vrnitev v realnost. Izgubljam likovno štipendijo.
Moral bi jo odpreti. - Diši mi na zavrnitev.
Napačnega spola si in napačne barve,
in tvoja družina je preveč bogata, žal mi je.
Samo ničesar ne omenjaj mojemu očetu, prosim te.
Zelo si čuden. - Prosim?
Grejpfrut moraš dati na pol in ga jesti z žlico,
ne pa ga olupiti in ga pojesti kot pomarančo.
Poglej. Spet ona. Bi morala biti ljubosumna?
Morda, če bi bila resnična.
Včeraj sem jo zopet sanjal.
Bila je v zaporu. To mora nekaj pomeniti.
Povedala ti bom kaj pomeni.
Nekje si jo videl in ostala ti je v podzavesti.
Vrnila se ti je v sanjah.
Narisal si jo in zdaj je še bolj prisotna.
Sanjaš, rišeš. Rišeš, sanjaš. To je začaran krog.
Nehaj risati in vse se bo končalo. - Hvala, Carl Jung.
Resnica je, da jo rad rišem.
Ampak... mi sploh gre od rok, Sally?
Danes poteče rok za Conradovo tekmovanje.
Naj se prijavim? - Ne sprašuj me. Nočem tega ocenjevati.
Toda, če v nečem samo uživaš,
to še ne pomeni, da mora to postati tvoj poklic.
Bi se moral prijaviti na Conradovo tekmovanje?
NE
Izvoli. Brez skrbi.
Rekel sem, da se je vse začelo na moj 22. rojstni dan.
Točneje, na tradicionalnem kosilu za rojstni dan.
Kot obično, je moj oče izbral restavracijo.
Prisotni so bili že znani osumljenci.
Sally, ki so jo imeli moji starši bolj radi kot jaz.
Moj oče Daniel. Odvetnik.
Moja mama Marlene. Odvetnikova soproga.
In moja sestra in najboljša prijateljica Nancy,
postavljena na Zemljo z božjo milostjo, da me obdrži pri zdravi pameti.
Dobro. Kaj si si zaželel? Povej, da je nekaj o naju.
Gotovo si je zaželel spet skočiti s padalom.
Bog ne daj! - Ne, Neal, saj nisi.
Če povem, se ne bo izpolnila. - To so zgodbice za otroke.
Resnica je, da je vedno potrebno povedati svojo željo.
To je stvar karme. Željo je potrebno pustiti iz sebe.
Takrat se morda izpolni. - Tega še nisem slišal.
Res je. Verjemi. Jaz vem.
Razrezal bom torto.
Zdaj nam moraš povedati. - Daj, povej nam.
Dobro.
Zaželel sem si...
Odgovor.
Odgovor? Na kaj?
Odgovor na moje življenje.
Evo ga. Vse najboljše, sine.
Pristopnica za Bradfordov študij prava.
Samo na razgovor pojdi 15. oktobra in sprejet boš.
Jaz sem vse uredil. Zagotovljeno!
Rekel sem, da še nisem prepričan.
Jaz sem lahko prepričan za oba.
Zadnja svečka. Vzemi jo.
Če želiš, da se ti izpolni želja.
Hvala.
Super.
Moja priljubljena barva. Hvala lepa.
Čopiči iz sobolje dlake.
Nance, najboljša si. Hvala. - Ni za kaj.
Smetana na koncu. Vse najboljše, sine.
Kaj ni popoln? Navit in rdeč!
Kako težko je bilo najti rdeči cabrio v mestu.
Samovbrizgavanje, 160 konjev, telefon.
Priskrbel sem ti tudi posebno registrsko tablico.
Jaz bi vse dal za tak avto v tvojih letih.
Zdelo se mi je, da je čas za spremembo imagea.
In kateri način je boljši? Veš, motor...
Kot običajno je bil pomemben on. Njegova ideja kaj je cool.
Rdeča je bila njegova barva, ne moja.
Registrska tablica je imela njegov izrek. Zagotovo!
Pričakoval je, da postanem jaz.
Kaj ni to sanjsko darilo? - Prekrasen je.
Neal, pelji me. - Torej?
Neal! Sine!
Pokličite prvo pomoč! Neal! Si v redu?
Povej kaj!
TOREK, 18.
Hitro okrevanje, rada te imata mama in očka
Najboljše testo v mestu.
Si v redu? - Sem, samo...
Boli me samo kadar razmišljam...
Želijo da ostanem čez noč, zaradi nekih dodatnih preiskav.
Da se prepričajo, da nimam napačne predstave.
Boginja si, Nancy. - Vem.
Kakšna je tvoja predstava očeta,
ki ti kupi darilo, ki ga želi zase?
Enaka tisti za strupeni odpad.
Tvoje predstave so v redu.
Kakšen način, da se izogneš odgovoru očetu o avtu!
Kmalu bo prišel. Kaj mu boš rekel?
Laži.
Resnica bi ga razbesnela. - Morda bi bilo to v redu.
Ne, potem bi poslušal predavanje o tem, kako sem ga izdal.
Lažje je iti s tokom. Morda ga kdo ukrade.
Najprej malce vizualnega ogrevanja.
Dvignil bom karto, ti pa povej barvo.
Vedno hitreje bom šel, ti pa povej, če lahko spremljaš. - Dobro.
Karo.
Križ.
Pik. Srce. Karo. Pik. Karo. Srce.
Križ. Pik. Srce. Karo.
Križ. Srce. Pik. Karo.
Križ, pik, srce, križ, pik, srce.
Sem uspel? - Ne.
No, malo jih uspe.
Črno srce? Rdeči pik?
To je prevara.
Zaradi izkušenj misliš, da so vsi srci rdeči in piki črni.
Obliki sta podobni, zato jih vidiš na osnovi izkušenj,
in niti ne pomisliš, da bi lahko bili drugačni.
Vidimo tisto kar pričakujemo, ne nujno tisto kar dejansko je.
Otroci, ki se niso nikoli igrali s kartami, redno uspevajo na testu.
Vprašamo se, koliko stvari je pred našim nosom,
prizorov, zvokov, vonjev, ki jih ne moremo občutiti
ker smo tako pogojeni.
Dobro je to, da boš uspel, če ponoviva test.
Ko veš, da lahko obstajajo črna srca in rdeči piki,
jih boš lahko opazil.
Tvoji možgani so podobni meddržavnemu cestnemu omrežju.
Lahko je priti iz enega v drug, dobro povezan kraj.
Toda poleg krajev, ki niso ob cesti, čeprav obstajajo,
ljudje običajno samo odpeljejo mimo.
Lep trik. Vendar ne obstaja igra s kartami,
z rdečim pikom in črnim srcem. - Kako veš?
G. Oliver? Jaz sem dr. Craig. Ste pripravljeni za preiskave?
Ja, sem.
Lepo me je ogrel tisti Ray. - Kdo?
Ray. Pravkar je odšel. Tisti s kartami.
Nikogar ni po imenu Ray.
Tukaj je bil. Odštekani tip s kartami.
Imel je svetlozeleno uniformo.
Osebje nosi plavo uniformo.
Lahko vam naredimo test z barvami.
Zgubili ste srčevo sedmica.
Vstopi, sine.
Kakšen je avto? Krasen? - Ja, očka.
Zelo krasen je.
Kaj imaš v mislih, sine?
Nisem ravno prepričan za Bradford.
Zdi se mi malce prelahko.
Jaz leta trdo delam, da bi bilo tebi lažje.
Bi rad delal nočne v tistem skladišču celo življenje?
Daj no, očka. Tako mi ni treba prositi za denar.
Dovoli, da ti dam kakšen dober nasvet.
Zagotovo!
Kadar ti kdo da ponudbo, jo sprejmi.
To je ponudba. Spravil te bom v katero koli pravno šolo.
Ker Amerika potrebuje še enega odvetnika.
Dobrega odvetnika. Vedno nam prav pridejo.
To stane 30 tisoč? - 32.200$.
Premagal sem 2 zbiratelja. - Veliko denarja za platno.
Vidi se, da malo veš. To je Franklin Samuels.
On je veliko ime. Če kdaj kaj prodaš,
s poudarkom na če, bo morda pomembno kaj misliš.
Poslušaj, očka, le prepričan nisem.
Morda si vzamem malce časa.
Časa za kaj?
Da se malo preverim. Da vidim kaj bom.
Čas boš izgubljal s slikanjem? Naj ti to ostane hobi.
Na Bradford si prišel zaradi Pratta. Drugo leto ga ni.
Če ne izkoristiš priložnosti, druge ne bo.
Zakaj enostavno ne privoliš?
Če se vendarle odločiš, da pravo ni zate, bom preživel.
Vsaj fant z Bradforda boš.
Tudi to je zagotovo.
Takrat lahko razmišljaš kaj boš.
Pomeni, da greš na Bradford?
Mislil sem, da nisi prepričan. - Saj nisem.
Vendar mislim, da bi bilo neumno, če priložnosti ne bi izkoristil.
Nočeš izdati očeta?
Te je kupil z dragim avtom? - Razmišlja o različnih možnostih.
To je zrelo. Moramo ga podpreti, ne pa mu soditi.
Iščite tisto dobro v prijateljih.
Topel veter romantike piha okoli vas.
Ob dobrem zdravju, bo prišla tudi blaginja.
15. oktober. Si prepričan?
15. oktobra je moj razgovor na Bradfordu.
Naj pogledam.
Pa si me.
Prazen je.
Kaj?
Jaz nikoli ne bi šla na to ladjo.
Pustila vse, ne da bi vedela kam grem.
Ne morem verjeti, da ti bi.
Pustil bi družino in prijatelje, za kaj?
Hej, Zemlja kliče Neala. Kaj se dogaja?
Moj piškotek. Kaj ni pisalo "15. oktober. Si prepričan?"?
Očitno ni. - Nisi videla kaj piše?
Zakaj te to zanima? - Ker me to muči.
Samo težko ti je pri srcu zaradi svoje odločitve. To je naravno.
V redu je. Uspel boš, ker si taka osebnost.
Samo globoko vdihni in sprosti se.
Sally, poslušaj. Kakšne so možnosti, da od vseh tistih piškotov
ravno tisti konča na naši mizi?
In da ga vzamem jaz? - Prazen je bil. Prazen.
Zazdelo se ti je.
Zazdelo se mi je? Seveda!
To je milejši način kako reči, da se mi stvari prikazujejo.
Prekrasna misel.
Delal sem nočno v skladišču.
Izpolnjeval sem naloge za prevoz blaga.
To sem imel rad zaradi 3 razlogov. Sam sem si našel delo.
Plača je bila dovolj velika, da mi ni bilo potrebno prositi očeta.
In Daniela je nerviralo, ker ima njegov sin bedno službo.
Slišim, da odhajaš, da bi postal odvetnik v super avtu.
Jupi! - Kirby, ne bodi zoprn.
Samo zapomni si, da če misliš, da si velika faca,
bo vedno enako. Še ena srednja šola.
Srednja šola? - Hudiča, ja.
Vse v življenju je srednja šola. Le drugače jih imenujejo.
Poglej nas. Namesto ravnatelja imamo šefa,
namesto učiteljev nadzornike,
namesto domačih nalog delovne naloge.
Če zamočiš pri teh nalogah,
te ne vržejo ven, ampak dobiš odpoved.
Imena so drugačna, vendar je vse to isti drek.
Srednja šola.
Joj! Poškodovano blago.
Trgovina jih ne more prodajati. Moral jih bom rešiti tega.
Ima prav, Otis? Je vse enako?
Ja, če tako gledaš na to.
Poglej mene. Tukaj vedno vidim iste ljudi.
Prevažam blago v iste trgovine, zopet vidim iste ljudi.
Jem na istem kraju, zopet vidim iste ljudi.
Toda ne povsem. Veš... Rad vidim te ljudi.
Večino.
Če hočem spremembo, bom to spremembo sam naredil.
Prevoz po drugi poti, jedel bom na drugem kraju.
Vzeti drugo službo. Nisem šel v srednjo šolo.
Poglej jih.
Zjutraj bodo vstali in odšli v trgovino.
Testenine jih bodo čakale na običajnem kraju.
Nihče se ne bo vprašal, kako je prispela tja.
Hudiča, to je ona!
Verjetno sem jo videl na plakatu in je tako vstopila v moje sanje.
Čudno. - Jo sanjaš?
Ja. Smešno, ha? - Morda kaj pomeni.
Na primer?
Kot udarec strele. Ljubezen na prvi pogled.
Daj, Otis. To so zgodbice.
Jaz sem tako spoznal svojo ženo.
Zagledal sem jo v množici na proslavi 4. julija.
Nisem mogel umakniti pogleda.
Zgoraj je bil ognjemet, jaz pa sem gledal samo njo.
In enostavno sem vedel.
Vsa moja dekleta so odziv na tisto prejšnjo.
Janet je imela goro mnenj o mojih slikah.
Zato sem našel Sally, ki jih ne želi ocenjevati,
vendar me zato skuša psihološko analizirati.
Pomeni, da tudi ona ni tista.
Morda moraš potem iti za tole.
Manekenko? Verjetno se ne more znebiti tipov.
Tistih z debelimi denarnicami.
Ja, otročje bi bilo iti za svojimi sanjami.
Zanima me vaš plakat na vogalu Delmara in Vickersa.
Katera agencija ga je naredila?
Ne, poleg plakata za casino.
Dekle s telefonom in napis "Imate izbiro".
Prazen? Ne more biti prazen. Zdaj sem bil tam. Videl sem.
Ne, pravkar sem ga videl.
Kaj piše na znaku z desni strani?
Kaj, si nor? Prazen je.
Neal Oliver, vaš sestanek je jutri.
25. septembra ob 10h.
V ulici Olive, številka 555, apartma 1300. Preložitev ni možna.
Neal Oliver, vaš sestanek... - Kdo je to? Halo?
25. septembra ob 10h. - Halo?
V ulici Olive, številka 555, apartma 1300. Preložitev ni možna.
Dobro jutro, g. Oliver. Nisem bil prepričan, če boste prišli.
Ne pridejo vsi.
Ray? - Imam delo zate, če želiš.
Dostava paketa na drugi konec države.
Kaj se tukaj dogaja?
Vidim stvari na znakih, v piškotih. Čudna sporočila.
Črna srca in rdeči piki. Sem ti rekel, da ti bo uspelo.
No, za kaj gre? - Zate gre, Neal.
To je tvoje delo.
Narobe si napisal Denver. - Sem res?
Zakaj jaz, ne pa hitra pošta? Kaj je to? - Ne smem povedati.
Ker ne veš ali pa veš in nočeš, da jaz vem?
Kakor koli, rezultat je enak.
Kako je plačano to delo? - Ne smem povedati.
V čemu je poanta? Ali tudi tega ne smeš povedati?
Vedno želiš odgovore, kajne?
Glej na to kot na zanimiv vstop v novo stoletje,
ali enostavno kot na vstop v nov avto
pred razgovorom za Bradford. - Kako veš za to?
Odpri jo.
"Kako veš za to?", vpraša Neal točno ob 10:06.
Sedi.
Če odideš s tem paketom, si pristal na to, da ga boš dostavil.
Ne smeš ga zgubiti, ne smeš ga odpreti,
in ne smeš poskušati izvedeti kaj je notri.
Plačilo bo ob dostavi.
Pojdi po meddržavni cesti I-60.
Datum dostave je 2. oktober.
Imel boš čas obiskati druge kraje,
spoznati ljudi in kaj doživeti.
Zbral boš nekatere potovalne izkušnje,
prigode s poti, popotniške zgodbe.
To je preveč neresnično. Vi, ta pisarna,
13. nadstropje v zgradbi, ki nima 13. nadstropja...
Budilka me bo zbudila vsak trenutek.
Bujenje!
Zbujen si, Neal! Morda prvič v življenju.
Pogodba Sprejmem delo
To je naša standardna pogodba.
Moral ga boš zapečatiti s kapljico svoje krvi.
Krvi? - Seveda. Jaz sem hudič.
Hecam se.
Navada je, če je nekdo iskren, da je pripravljen dati kri za to.
Dobro.
Še nekaj. Morilec je na svobodi, zato pazi.
Zdaj mi poveš? Ko sem že podpisal?
Življenjsko potovanje vedno vključuje možnost smrti.
Kako izgleda ta morilec? - Kdo pravi, da je moški?
Ženska? Saj ni ta Robin Fields?
Vem. Ne smeš povedati.
Nisem narobe zapisal ime tistega mesta.
Našel ga boš. Samo na zahod pojdi po cesti I-60.
Sem vam že povedal. Cesta I-60 ne obstaja.
Obstaja US-60, ne pa I-60. - Mora biti.
Poglejte, tukaj je 70.
Naslednja večja cesta proti jugu je 40.
Če bi obstajala I-60, bi bila nekje med 70 in 40.
Kot vidite, je ni. Enostavno ne obstaja.
Kje najti cesto ki ne obstaja?
Odločil sem se jo poiskati tam, kjer bi bila, če bi obstajala.
Ray je rekel, da ne moreš najti skritega kraja
če se držiš dobro znanih poti.
Zato sem odmislil dobro znano I-55,
in odšel proti jugu na avtocesto 61.
Zopet sem jo srečal. Govorila mi je, da imam prav.
Hitro sem začel verjeti v znake.
Tebi moram dostaviti ta paket, kajne?
Ti si Robin Fields.
Zdaj ima vse smisel.
Super! Zelo dobro!
Zelo, zelo dobro!
Vi ste natakar z mojega rojstnega dne.
E. Ž. Grant. - Neal Oliver.
Čudno naključje, da se zopet srečava.
Če verjamete v naključje. Jaz imam rajši neizogibnost.
Vsak dogodek je neizogiben.
Če ne bi bil, se ne bi zgodil.
Točno.
Pozabil sem vam dati darilo za rojstni dan.
Se spomnite vaše želje? - Odgovor. Odlično.
Še bolje bo. Dajte, preizkusite jo.
DA-NE vprašanja. - Dobro.
Ali obstaja cesta I-60?
ZATE OBSTAJA, NEAL
ZAVIJ DESNO PRI ZNAKU STOP
Sem rekel, da bo še bolje.
Kdo ste vi? - E. Ž. pomeni "ena želja".
To jaz delam. Izpolnjujem želje. Vsakemu eno.
Vaša je bila bolj zanimiva od večine drugih. Odkrita.
Izdaja misel, ne pa pohlep.
Tega dobim v večini primerov.
Dajte mi to ali tisto.
Običajno je to denar, seks ali lagodno življenje.
Kako jih izpolnim, je odvisno od mojega razpoloženja.
Me ta tip vleče za nos?
TO SE MORAŠ SAM ODLOČITI
Greva.
Morava najti to cesto.
Nek par si je zaželel poroko in srečno življenje do konca.
Tako sem raznesel njun avto v zrak pred cerkvijo
na njuni poti proti medenim tednom.
Nek tip je zaželel izvrsten seks vsak dan
z njegovo izbiro prekrasnih žensk in brez nosečnosti.
Tako vsak dan po pošti dobi erotične časopise
in paket robčkov. Zavij desno pri tistem znaku.
Naprej je kažipot.
Hudiča, našel sem jo!
MEDDRŽAVNA CESTA I-60
Bilo je neizogibno.
TOPLEJE!
Kaj niso tudi meddržavne ceste podobne avtocesti?
Kadar cesta uradno ne obstaja, potem ne.
Kako je mogoče, da smo na cesti, ki ne obstaja
in da gremo v mesto, ki ne obstaja?
Obstajajo neprijavljene telefonske številke, kajne?
Zakaj ne bi obstajala tudi neprijavljena mesta in ceste?
Ne bom nasedel. Mora obstajati boljša razlaga.
Dobro. Kaj če je to vzporedna dimenzija?
Ali pa če sanjaš? Ali pa če je povezano s tvojo željo?
Ali pa si morda še v komi odkar te je zadelo tisto vedro?
Ali pa si samo morda, mrtev?
Torej? - Kaj hočeš?
Dal sem ti 6 razlag in vsa imajo smisel.
Želiš odgovor? Izberi enega, vseeno je.
Sprejel si delo in moraš ga opraviti.
Toda ni vseeno. Kaj če sem mrtev?
Potem bi lahko vozil v nasprotno smer.
Daj, poskusi.
No, medtem ko pospešujeva in čakava da v naju prileti tovornjak,
kar bo čez 25 sekund, razmisli o tem.
Če si mrtev, je tole posmrtno življenje.
S krvjo si sklenil pogodbo s tipom, ki ve vse o tebi,
vključno s tem kaj boš rekel, še preden to poveš.
Kaj misliš kdo bi to lahko bil,
in ali je dobra ideja, da ga razjeziš?
Morda imate prav. - Morda imam.
Obožujem to cesto.
Tudi jaz imam sebe za umetnika.
Na življenje gledam kot na občudovanje umetnosti.
Nekateri umetniki ne morejo videti svojega dela, ko je enkrat končano.
Toda jaz sem eden največjih lastnih oboževalcev.
Eden meni priljubljenih ljudi se bo pojavil na tistih vratih
prav zdaj.
Lahko sprejmem vaše naročilo?
15 dvojnih cheeseburgerjev. - 15 dvojnih za ven.
Ne za ven. Pojedel jih bom tukaj. - Čakajte z naročilom!
Pojedli boste 15 cheeseburgerjev popolnoma sami? - Ja.
Zakaj? So veliki? Mislite, da je 15 preveč?
Veliko preveč.
Potem pa 12. Točno ducat.
Ste morda pijani?
Ne vem. Si lahko pijan od 6 pirov?
Dam 100$, da jih ne moreš pojesti 6, kaj šele 12.
Hočeš reči, da so res veliki?
Hočem reči, da jih ne moreš pojesti 6.
Resnično sem lačen.
Toda imaš prav. 12 jih je preveč.
Vzel bom samo 2, in 3 porcije pečenega piščanca,
sendvič s slanino, 2 s šunko,
1 puranjega in 2 krožnika golaža z veliko česna.
In po en kos vsake pite.
Kos vsake pite? Še kaj?
3 porcije pohanega česna.
To je precej bolj razumen obrok kot 12 cheeseburgerjev.
Brez kislih kumaric.
Dam 100$, če vse to poješ v 1 uri.
Ne da bi zapustil šank. In brez bruhanja.
Nisem tip za stave.
Lahko 200$? Ne, 300. Dam 300$ za tvojih 100.
Zakaj pa ne?
Saj je samo denar.
Pazi na denar. - Seveda.
Tudi jaz sem zraven.
Bo tip res vse to pojedel?
LAHKO STAVIŠ
Se lahko tudi jaz pridružim? - Vprašaj njega.
Ne, jaz imam rad tveganje. - Bolj nor si od njega.
Tudi moj denar je v redu, kajne? - Jaz se strinjam.
Boste še kaj popili zraven?
Tukaj je vaše naročilo.
Dobro. Zdaj je 13:10.
Pripravljeni, pozor... - Čakajte!
Kečap, prosim.
Dobro, v čem je trik? - Trik?
Kje je hrana? Ne more biti vse v tvojem želodcu.
Pravzaprav, ne vem.
Stvar je v tem, da sem vedno rad jedel.
Prišel bi v restavracijo in naročil vse z jedilnika.
Vendar sem bil vedno razočaran nad majhno prostornostjo želodca.
Pred 17 leti sem si nekaj zaželel.
Neverjetno, toda izpolnila se je.
Zdaj imam nekakšno črno luknjo v želodcu.
Takole moram jesti šestkrat, sedemkrat na dan.
To je drago, tako da veliko potujem
in izkoriščam take tipe, kot ste vi, da to plačajo.
Dobra fora.
Oprostite, gospod.
Nekaj me zanima. Še uživate v hrani?
Ne. Zdaj mi je to v breme.
Ni važno, ker nas je prevaral. Plačali smo za dober šov.
Ti pa si prestopil črto.
Kaj sem storil? Stavil sem na pravega konja.
Vpleten si bil. Zavohal sem prevaro.
Šel sem na občutek. V življenju ga še nisem videl.
Toda tvoj prijatelj je, kajne? - Tega ne bom zanikal.
Vrni denar, ki si ga ukradel.
Dobil sem nekaj stav. Pokličite policijo, če želite.
Jaz sem policija. - V redu, žal mi je.
To je ves moj denar.
Pot pod noge, fanta.
Kakšna je vaša igra, g. Grant?
Zdi se, da dobro veste, kaj se bo zgodilo,
preden se to zgodi. Kot da me pošteno vlečete za nos.
Ne vzemi to osebno. Za nos vlečem vsakogar.
To jaz delam.
In to priporočam kot dobro obliko zabave.
Kar pa se tiče tega, da vem kaj se bo zgodilo...
Preteklost, sedanjost in prihodnost na tej cesti,
predpostavke in možnosti, neizbrane poti,
vse se sreča in meša.
Jaz samo poznam vse to, to je vse.
Kdo ste potem vi, angel ali nek bog?
Izbirate ljudi, ki jim boste izpolnili željo?
Ne. Jaz se le rad igram z umom drugih ljudi.
Jaz sem šaljivec na palubi življenja.
Zakaj to delate? - Zabavno mi je.
Vedno je treba najti nekaj, kar nas zabavlja.
Čeprav priznam, da sem razmišljal o zamenjavi poklica.
Služba v samopostrežni,
ali morda služba moške prostitutke.
Ste homoseksualec?
Spet me zafrkavate, ha?
Stvar je v tem, da sem devičnik.
In vedno bom.
Penis imam odrezan od neke čudne nesreče pri 9 letih.
Ja, seveda. - Bi rad videl?
Ja, pokažite mi.
Hudiča!
Nekaj ti bom povedal. Svet je precej drugačen
kadar ne misliš nenehno na seks.
Verjamem, da je tako.
Čakajte, kako veste?
Kako veste, kako je biti brez nečesa, česar nikoli niste imeli?
Tako se razmišlja.
Koliko ljudi sprejme to trditev kot dejstvo.
Sliši se pravilno, pa jo sprejmejo.
Kot sem rekel, zabavno se je igrati s človeškim umom.
Tudi to bi moral poskusiti.
Videl boš nekaj lepega...
Zdravo. Greste v moji smeri?
Če greste na zahod. - Potem pa grem.
Pojdi ti nazaj. Lepotec me bo želel gledati,
in če bom spredaj, bo imel boljši razgled.
In če boš ti zadaj, boš tudi ti bolje videl.
Jaz sem Laura. - Neal. To je g. Grant.
Kam greš, Laura?
Iščem popoln seks.
Zanimiv cilj. - Si bil kdaj tam?
Ne bi rekel. - Jaz tudi ne.
Vendar je bilo do zdaj potovanje napeto.
Kako boš vedela, da si prišla tja?
To je problem. S tem sem postala obsedena,
vendar ti ni potrebno poslušati tega. - Pa še kako moram.
Prvič ni bilo dobro. Pomislila sem, "Je to tisto?".
O tem govorijo vse tiste pesmi? Prenapihnjeno je.
Drugič je bilo malo bolje. Tretjič je bilo vroče.
Četrtič ni bilo tako dobro kot tretjič.
Ko sem pridobila te izkušnje, da sem lahko primerjala,
sem zaradi tega začela noreti.
Kaj če je bilo tisto najboljše nekje za vogalom?
Veš? Kako bolje bi bilo tisto popolno?
Zato je to postal moj podvig.
Včasih si zaželim, da bi šla v samostan.
Toda zdaj je moja obsedenost postala priložnost zate.
Piškotek, boš izrabil dekle, ki ne zna reči ne?
Te je kdaj kdo zavril? - Ne, če ni bil homoseksualec.
In, katera številka bi bil jaz?
2.461.
Toda imam zelo dober občutek zate.
Nekaj zelo, zelo posebnega.
Mislim, da te bom zavrnil.
Kako to misliš? Fantje ne zavračajo.
Nimam nobene bolezni.
Imam kondome. Le najboljše.
Daj, Neal. Vzemi me.
Ne bom storil tega. - Nisi dovolj moški?
Srečaš pravo žensko in postaneš reva?
Se bojiš, da ne boš zadovoljil?
Nikoli ne boš vedela, kajne?
Če tega ne naredim, ne bom številka 2 tisoč in še nekaj.
Tako bom številka 1.
Tisti eden, ki si ga boš zapomnila celo življenje.
Ponoči se boš spraševala, "Je bil on tisti?"
Odgovor je, "Da.". Jaz sem popoln seks, ki ga nisi imela.
Popoln v vsakem oziru. - Dobro, nehaj!
To je razsvetljenje. Še v ničemer nisem bil popoln.
Nategnil si me!
V mislih! In bilo je grozno!
Meni je bilo dobro. - Pa vi, gospod?
Vi ste gotovo pravi moški za moj seznam.
Hudiča, seveda! Hočem na seznam. Samo, da imam včasih majhen problem.
Veš, z vzburjanjem.
Bom jaz poskrbela za to.
Ta muzej bi ti bil všeč.
Muzej prevarantske umetnosti?
Kaj je to, kup ponarejenh slik? - Ustavi, pa bova pogledala.
Boš videl kako umsko poživljajoče je.
700 km do Danvera, malo bencina in nič denarja.
Ko je Kolumbo odplul, ni bil prepričan v veter.
Stojte! Na pomoč!
Jezus, kaj delate? - Pomagajte mi!
Sin je vzel moj avto in odšel.
Mislim, da je v Bantonu. Me boste zapeljali?
Žal mi je, ne grem tja. - Plačala vam bom.
Imam samo 53$. Pomagajte mi, da najdem sina.
Potrebuješ denar, ona se pojavi. Naključje?
Dobro, vas bom zapeljal. - Hvala.
Jaz izstopam.
Pričenjaš razumeti cesto.
Je to pomembno?
Srečno, Neal. - Čakajte. Vas bom zopet videl?
Vedno želiš odgovor. Morda ga najdeš v Bantonu.
Plačala vam bom ostanek, ko najdemo Philipa.
Jaz sem Susan Ross. - Neal Oliver.
Koliko je star Philip? - 16.
On je moj fantek. Vse kar imam.
Že prej je bežal, vendar se je vračal.
Zelo se bojim. Kaj če ga ne najdem?
Ste poklicali policijo? - Pravijo, da ga poiščem v Bantonu.
Nisem bila slaba mama. HLADNO!
Le težko je, kadar si sam. - Našla ga bova, v redu?
Protizakonito je prodajati, vzemati in prevažati Evforijo
izven meja mesta.
Povzroča odvisnost že v majhnih količinah.
Prenehanje jemanja Evforije izziva poškodbe in smrt.
Vsi se naprošajo, da se izogibajo tej drogi za vsako ceno.
Ostanite v področjih, kjer ni Evforije.
Evforija je dovoljena v Bantonu
prodaja pa se znotraj meja mesta.
Kakšno je to mesto?
Morda poveva policiji.
Mladoletnik v mestu z legalno drogo in rave zabavami.
Žal mi je, ne verjamem da bo v knjižnici.
Naslednji avtobus na zabavo odhaja čez 5 minut.
Prvič?
Veste, da se notri preprodaja Evforija?
Da je to nevarna snov in se ne sme jemati?
Kako ne bi vedela.
Vstopite.
Tole boš potreboval. - Ne, hvala.
Ne bodi neumen. To je odgovor na vse.
Tole potrebuješ. Lahko bi bil tako srečen.
Susan! Tukaj je.
Philip! Hvala bogu, da sva te našla.
Prosim te, pojdiva domov. - Umiri se, mama. Saj sem doma.
Vidiš tole? Najbolj srečen kraj na svetu.
Ne moreš ostati. Moraš priti domov.
Nehaj! Kdo je to?
Nov očim? Znaš jih izbrati.
Šolo imaš. - Drek pa šola! Imam Evforijo.
Malo poskusi. Najboljša je.
Ne moreš ostati tukaj. - Dovolj sem star.
Lahko delam kar hočem. In hočem Evforijo.
Ukradel si mi avto. - Na policiji je.
Vzemi ga. Ne potrebujem ga!
Odidi! Pusti me na miru!
Kaj je s teboj? - Kaj se dogaja? Nehajte!
Philip, prosim te, pridi domov!
Vaš sin je tukaj dovolj star.
Če želi ostati, ga ne moremo izgnati.
In želi ostati.
Vsi želijo. Odvisni so.
On je samo deček. Ni vedel kaj dela.
A ne, vedel je.
Vsi vedo. Zato imamo po mestu vsa tista opozorila.
Če je mamilo tako močno, zakaj je potem legalno?
Ta kraj je imel velik problem z drogami.
In vse težave, ki so spremljale ta problem.
Vse smo poskusili. Kaznovati preprodajanje, uporabo,
strožje kazni, zapor, javno ponižanje...
Toda vedno se je končalo enako.
Nekateri se enostavno želijo zadeti.
Zato smo se domislili radikalne rešitve.
Evforijo.
Sintetično mamilo, ki povzroča veliko odvisnost.
Vse smo opozorili, da ga ne jemljejo.
No, kot sem rekel, nekateri se preprosto želijo zadeti.
Ko so se enkrat zadeli s tem, smo jih imeli.
Mesto nadzira nabavo in mi postavljamo ceno.
Živijo v naših kampih, jejo našo hrano,
zbirajo smeti, čistijo stranišča in dobivajo Evforijo.
Ponoči pa se zabavajo, dokler jih noge držijo.
Odpravljanje odvisnosti je tako težko, da vsi dobro plačajo.
To je neverjeten dosežek.
To mamilo je tako močno, da potlači seksualni nagon.
Veste koliko posilstev smo imeli lani?
Nobenega.
Pravite, da bo Philip čistil stranišča do konca življenja?
In da bo brez seksualnega nagona?
Nikoli se ne bo oženil. Ne bom imela vnukov?
Ironično, kajne?
Američani so si izborili mir in odpravo suženjstva.
In kaj se nekateri odločijo storiti s svojo svobodo?
Postati suženj.
Človeška bitja so, imajo pravice.
Niso vedeli čemu se odrekajo.
To so izbrali.
Poglejte jih.
Ali izgledajo ubogo? Živijo enostavno, srečno življenje.
Brez odločitev in odgovornosti.
Brez problemov.
Našli so svoj odgovor.
Ste prepričani, da je vaše življenje boljše od njihovega?
Kot da so živali. - Vsi mi smo živali.
Le da imajo nekateri od nas druge prioritete, to je vse.
S kakršnimi koli prioritetami, v Bantonu se lepo živi.
Ne, to je nočna mora! Hočem, da se moj sin vrne.
Vse bom storila. - Imate 3 možnosti.
Priselite se sem in lahko ga boste videli.
Naj otroci na koncu delajo za svoje starše.
Nekakšno perverzno vračanje usluge.
Drugič, pojdite domov in poiščite nek drug smisel v življenju.
Ali tretjič...
pridružite se.
Kaj naj naredim?
Ti si pameten. Povej mi kaj naj naredim.
Ne vem. Jaz bi želel videti sina.
Toda on noče videti mene.
O, bog.
Prekrasno je.